ÖSTTYSKLAND
Säkerheten har skärpts i hela landet.
Det råder full beredskap vid alla gränser.
Alla visum att lämna landet har blivit nekade.
Våra agenter i väst intygar
att ingen vet något om våra handlingar.
Alla militärer ligger i beredskap...
En bättre regering med hjälp av hot BRITTISK AGENT FLYDDE I NATT
...och vi har fördubblat antalet vakter vid doktor Flammond.
Allt ligger i beredskap...
Hitta Honom och Döda Honom
...för gruppering av Polarisminan.
- Enligt era order, general Streck. - Bra jobbat, von Horst.
NATO:s ubåtsstyrka utför manöver här på söndag. De är ytterst sårbara.
Major Crumpler, hur går det med vår skenmanöver?
Programmet för kulturfestivalen är färdigt, herr general.
På din personliga förfrågan
har ryssarna gått med på att skicka tenoren Vladimir Biletnikov.
Bra jobbat, herr major. Går allt enligt planerna?
Inte precis, mer?? general.
Amerikanen Leonard Bernstein ställde tyvärr in.
De skickar nån annan.
Vi har precis fått ett exemplar av hans senaste skiva.
Han heter...Nick Rivers.
Det blir nog inga problem.
Så länge världens uppmärksamhet är riktad mot kulturfestivalen,
så vet ingen vad som kommer att ske.
Än en gång kommer Tyskland att vara enat. Under vårt styre.
Efter söndag kan ingen stoppa oss.
Rivers uppträder på östtysk festival
En penna.
Ett bord.
Pennan ligger på bordet.
Dagliga Förtryckaren
Det finns Sauerkraut 'mima Lederhosen.
Kom in.
Vad sa han?
Jag tror att vi är vid östtyska gränsen.
Bäst att ha passen redo.
Det här är första gången rockmusik tillåts i landet.
Du är inte bara artist, utan även representant för USA.
Och vi följer deras lagar.
Jag har övat, Martin. Hur låter det här?
- Vad betyder det? - Har din dotter fyllt 18?
Era papper.
Mr Nick Rivers.
Vi har väntat på den berömda amerikanska sångaren.
- Vart för de honom? - Ingenstans.
Låt inte er amerikanska nyfikenhet leda er på villovägar.
Ni är gäst här endast för att vi vill det.
Jag föreslår att ni sköter era egna angelägenheter.
Adjö.
Vad sa du till honom?
Jag sa bara att jag skrivit upp honom på Montgomery Wards lista.
Förlåt. Han är bara lite trött från resan.
Vanligtvis skulle han aldrig...
Er attityd har uppmärksammats, mr Rivers.
Om du hade tänkt vara ambassadör på det viset så ligger vi illa till.
Jag vill ha en Schnauzer med min W/ener Sc/m/rzel.
...vi är ärade att ha erkända artister från hela världen, som gäster.
Därför vill vi visa vår uppskattning genom att ge dem nyckeln till vår stad,
som överlämnas av vår kvinnliga OS-trupp.
I kväll börjar vi vårt firande vid konserthallen,
där madam Bergerone och hennes balett framför "Nötknäpparsviten"
Souvenirer. Skämtartiklar. Partytrick.
Känner du till några bra, vita basketspelare?
Det finns inga bra, vita basketspelare, min vän.
Jag fick problem på Berlinexpressen.
De visste att jag var med tåget.
Vi misstänker att det finns en förrädare i motståndsrörelsen.
Men vi måste fortsätta. Alltför mycket står på spel.
Här, lukta på den här blomman. Den roar alltid på fester.
Roligt. Tyskarna planerar nåt.
Det är bråttom.
Vet du var dr Flammond hålls fången?
Det här är en av våra mest populära artiklar.
Den var bra. Vi vet inte var dr Flammond är.
Vi vet bara att de tvingar honom att tillverka vapen.
Hur lyder mina order?
Här, prova den här. Med den blir du populär på fester.
Gå till balletten i kväll. Använd den här biljetten.
Möt motståndsrörelsens ledare, "The Torch".
Vänta vid Howard Johnsons,
vid hörnet av Führer StraBe och Goebbels Platzen.
Lycka till. Gud vare med dig.
Vänta, du tappade ditt Iåtsasbajs.
Vilket Iåtsasbajs?
Souvenirer. Skämtartiklar. Partytrick.
Nu avslutar vi vår ceremoni
med att sjunga östtyska nationalsången.
HEIL, HEIL, ÖSTTYSKLAND
DRUVORNAS LAND
LANDET DÄR MAN ÄNGRAR SIG
OCH FÖRSÖKER FLY
DET KVITTAR OM MAN GRÄVER EN TUNNEL
ELLER SPRINGER MOT MUREN
VAKTERNA DÖDAR DIG, __ OM INTE ELSTÄNGSLET HINNER FORE
Varför stannar vi här? Det här är inte Howard Johnsons.
God kväll. Ett bord för två. Jag heter Rivers.
Jaha, mr Rivers.
Bordet är klart, men man måste ha kavaj och fluga på sig i restaurangen.
Du får gärna låna av oss.
Det går bra.
Jürgen.
Den här vägen.
General Streck, kamrat Biletnikov.
- Ert bord är klart. - Bra, Heinz.
Som du vet har kamrat Biletnikov hög position i partiet.
Vi måste visa vår respekt.
Absolut, mer?? General.
Kamrat Biletnikov låter sig kanske övertalas att sjunga för oss.
Det tar jag hand om.
Tack.
Jag kan inte äta middag med dig i kväll.
Jag håller på att bli förkyld. Jag går och lägger mig.
Var på teatern klockan halv nio.
- Det här hjälper inte. - Oroa dig inte.
Du borde sova lite. Vill du ha nåt?
Jag ville bara kolla att du fått de nya instruktionerna.
Jag har dem här.
Jag beställde den där Ripple Blanc av årgång -84 som de rekommenderade.
- Den ärjättegod. - Tack.
Vem hejar du på i Virginia Slims-turneringen?
Jag håller aldrig på heterosexuella spelare i damtennis.
Har du hört av Cedric?
Han var här nyss. Vänta på ditt rum. Han möter dig där.
Det här brevet måste vara i New York på tisdag.
Gå nu! Snabbt!
FÖRLÄGGARNAS CLEARINGCENTRAL
Tyvärr, i kväll är endast kulturfestivalens gäster välkomna.
Er Ripple Blanc.
Följ den här damen ut, Jürgen.
Damen är här med mig.
Mr Rivers. Jag beklagar verkligen.
Efter dig. Du kom precis i tid.
Jag har aldrig sett dig så vacker förut.
- Tack. - Varsågod.
Jag letade efter nån att dansa med.
- Du är amerikan. - Just det.
- Min farbror föddes i USA. - Verkligen?
Han hade tur.
Han lyckades fly i en Iuftballong då Jimmy Carter var president.
- Han har säkert många bra historier. - Ja!
Han brukade berätta om de stora husen och de dyra bilarna.
Om hur ungdomar slösade tid på att titta på tv och lyssna på rock'n'roll.
- Vad är det för fel på tv? - Inte all tv.
"M*A*S*H" och "Mary Tyler Moore show" var bra.
Det verkar som ungdomar i USA tar friheten för givet.
Du är inte rättvis.
En gång tillbringade min historieklass en hel vecka i Philadelphia.
Kanske det. Du kan prata om frihet,
men du vet inte hur det är att slåss för den.
Min predikan var kanske obefogad.
Jag är tacksam för det du gjorde.
Du skulle tycka om USA. Vi har Liberty Bell,
Disneyland på båda kusterna. Det är inne.
Förlåt. Jag känner inte till nån tyska.
Jag känner en liten tysk. Han sitter där borta.
Vad rekommenderar du?
Jag rekommenderar grismage
marinerad i gristarmar
eller ugnsbakade svinknogar
flamberade med svintestiklar.
Vilket som.
- Tack... - Hillary.
Vilket ovanligt namn.
Det är tyskt. Det betyder "hon vars barm trotsar tyngdlagen".
Trevligt att träffas. Jag heter Nick.
Vad betyder det?
Inget, min pappa kom på det när han rakade sig.
Är polisen ute efter dig?
Vissa saker bör man inte prata om.
Som vad då?
Som när man snyter sig och stoppar näsduken i handväskan.
När man sen vill ha Iäppstiftet stoppar man handen i det och blir kladdig.
Vissa saker bör man inte prata om.
Tack.
Mina damer och herrar.
Vi har äran att välkomna en sångare, vars talang
endast överträffas av den hängivenhet han känner mot sitt land.
Han är verkligen begåvad.
En underbar röst...
- Är nåt på tok? -Jag var rädd att det här skulle hända.
General Streck är en ivrig beundrare,
och äger alla hans skivor.
Han är en blyg och ömsint man,
men vi kanske kan övertala honom att sjunga för oss.
Ska vi fråga honom?
Bäst jag gör vad de ber om. Jag lovade min manager.
Tack.
Observera bytet i andra refrängen.
Herregud.
Era svintestiklar.
- Vad har de gjort? - Det var en fälla!
De måste ha vetat att jag bodde på Howard Johnsons.
- Vem gjorde det här? - Strunt i det.
Vi måste rädda din far innan det är för sent.
Vad ska vi göra?
Jag...
...skulle gå till balletten i kväll,
för att träffa "The Torch".
Han är motståndsrörelsens ledare. Han hjälper oss hitta din far.
- Jag går. - Nej, det är för farligt.
Jag måste. Han blir torterad.
Okej, men var försiktig på balletten.
Var är biljetten?
I handskfacket.
Når du den inifrån?
Andra handen, då?
Nej, låt mig försöka.
Här är den.
Vi måste sticka.
- Borde vi inte vänta på polisen? - Det var polisen!
Här.
VAKTMÄSTARE
PROPPSKÄP
Vi kommer ut den här vägen.
- Vänta. Förklara först. - Jag tror inte att jag kan.
Jag vet bara att jag utsatt dig för fara.
- Lita på mig. Kom. -Jag vet inget om dina problem.
Oroa dig inte för mig. Jag är gäst här. Jag kan förklara allt.
Nej, de sätter dig i...
Gå medan du kan. De kan inte skada mig.
Jag är verkligen glad att se dig. Jag har varit här i 20 minuter.
Jag har försökt med allt, Nick.
Ambassaden, tyska regeringen, konsulatet.
Jag har t.0.m. pratat med FN- ambassadören. Inget har hjälpt.
Jag kan inte ge min fru orgasm.
Vad synd, Martin.
Har du provat den här?
Tack. Det är värt ett försök.
Det här stället oroar mig. De har nog aldrig hört talas om rättegångar.
När du hade gått i går, träffade jag en tjej.
Senare såg jag henne på balletten.
En snubbe riktade en pistol mot hennes huvud.
Han hade nog dödat henne om inte jag hade gått emellan.
Det måste finnas nån du kan ringa till och reda ut den här röran.
De släpper dig säkert till konserten på fredag.
Den sänds via satellit till 85 länder.
Slappna av och kom ihåg att du inte behöver oroa dig.
Amen.
Vi vill att du ska inse, mr Rivers,
att vi har vissa sätt att hantera såna som inte samarbetar.
Varför attackerade du sergeant Kruger?
Jag visste inte vem det var. Han riktade en pistol mot en tjej.
Mord är belagt med dödsstraff.
Låt oss hoppas att sergeant Kruger överlever.
Det är sjukhuset, mer?? General.
Hur är det med sergeant Kruger?
Meddela mig om hans tillstånd förändras.
Han är död.
Jag har inget annat val än att presentera två av mina kollegor.
Bruno är nästan blind. Han går på känsla.
Klaus är en idiot, som bara vet det han har läst i The New York Post.
De låter ingen förlora medvetandet.
GALNING FÖRFÖLJER OLIVIA NEWTON JOHN
Du skrämmer inte mig.
Min manager är på väg till amerikanska konsulatet.
Var inte så säker, mr Rivers.
Uppenbarligen så insåg inte din vän
att vi anyânder 220 volt här i Osttyskland.
Han hittades på sitt hotellrum, spetsad på en elektrisk apparat.
Våra kirurger gjorde vad de kunde.
Det tog två timmar att få bort Ieendet från hans läppar.
Amerikanen vill kanske överväga sitt beslut.
Se till att de inte lämnar några märken.
Vet du vilket rum kemiprovet är i?
Alla prov är slut. Har du inte varit i skolan?
- Nej. - Terminen är slut.
N Jag har inte pluggat. Ah nej, jag är tillbaka i skolan.
Jag kan inte fatta att jag är tillbaka i skolan.
Tack, gode Gud.
De håller fortfarande på. Han ger sig inte.
De har försökt med allt.
Ska vi plocka fram LeRoy Neimans målningar?
Nej, vi får inte bryta mot Genévekonventionen.
Vi knäcker honom i morgon.
Vem är du? Vad gör du här?
Jag heter Nick Rivers. Vem är du?
Jag är dr Paul Flammond. Jag är fånge här, precis som du.
För ett år sen höll jag på att uppfinna
världens första magnetiska avsaltningsmetod.
Den kunde sila saltet
från över 2,3 miljoner kubikmeter havsvatten om dagen.
Inser du vad det innebär för alla svältande länder?
De kan ha salt i all evighet.
Men en natt bröt sig Säkerhetspolisen in i mitt hus.
De skiljde mig åt från min familj, sökte igenom mitt labb
och satte mig i den här fängelsehålan.
Vad ruttet!
För första gången i mitt liv skäms jag över att vara forskare.
- Vad menar du? - Jag tvingas tillverka ett hemskt vapen.
- Kan du inte vägra? -Jag önskar att jag kunde.
Men de håller min dotter fängslad.
De dödar henne om jag inte färdigställer Polarisminan till på söndag.
Söndag? Det är ju Simchas Torah.
Och dagen då NATO:s ubåtsstyrka passerar Gibraltar sund.
Är det här Polarisminan?
Ja. På söndag utrustarjag den med en kärnvapenspets.
- Hur fungerar den? - Det är en magnetisk mina
som är så kraftfull att den drar åt sig ubåtar från flera mils avstånd.
- Ipte illa. - Ah, nej.
Om de får reda på att du sett det här är ditt liv värt mindre
än en lastbil full med döda råttor i en tampongfabrik.
Ja, genast.
- Von Horst! - Ja, mer?? General.
Regeringen vill undvika en internationell konflikt.
Mr Rivers måste få uppträda i kväll.
Men han ska precis avrättas.
- Det får vänta. Ring dem omedelbart. - Ja, mer?? General.
Cyklarna!
Det är ingen ursäkt! Sök på hela gatan igen!
De befinner sig i östra området.
Spärra av hela området!
"Det finns ett antikvariat här nånstans. Agaren är medlem i motståndsrörelsen.
- Om vi kan hitta honom... - Motståndsrörelsen? Vänta lite...
Är det inte dags att du berättar vad det här handlar om?
Jag antar att jag är skyldig dig en förklaring.
För ett år sen undervisade jag historia
på Blaupunkt-universitetet.
En natt när jag kom hem hade min far förts bort av säkerhetspolisen.
Jag har försökt hitta honom sen dess.
Vänta lite. Det är dr Flammond.
Jag såg honom i Flurgendorf-fängelset i går.
Flurgendorf-fängelset? Mår han bra?
- Ja. - Tack och lov.
Vi måste meddela motståndsrörelsen.
- De kanske kan hjälpa oss. - Okej.
Där är den. Det är en svensk bokhandel.
Ja?
Min far är dr Paul Flammond.
Jag känner ingen dr Hammond.
Han sa att du kanske har en bok med svenska dikter av Von Brieson.
Du är alltså Hillary Flammond!
Vad kan jag stå till tjänst till med?
Vi måste träffa "The Torch".
Det blir svårt.
Men jag ska försöka ordna det.
I kväll?
Det är alltför farligt att färdas nattetid.
Ni körs till en potatisodlare imorgon bitti.
Var kan vi sova?
Det finns ett Ioft där uppe.
Ni kan använda den där stången.
Det gör inget. Det händer många män första gången.
Slappna av. Du får nåt att dricka.
Vi kan försöka igen om ett par timmar,
"sa hon då hon Ia sig ner bredvid honom och smekte hans bröst."
Kan du fatta att de trycker sån här smörja?
Tänk inte på det.
Du tänkte berätta nåt om din barndom.
Närjag var en liten flicka
tog min farbror med mig på en kryssning.
Men det blev storm och båten sjönk.
Jag lyckades simma till en öde ö tillsammans med en ung pojke, Nigel.
Vi var tvungna att lära oss överleva.
Havet försedde oss med mat, som Nigel fångade varje dag.
Senare plockade jag frukt och grönsaker
från alla de olika träd och buskar som fanns på ön.
Vi högg ner palmblad och fogade ihop dem med bambu
med hjälp av torkat Sjögräs och snor.
Det skyddade oss från regnet
och från Santa Ana-vindarna, som härjade på ön.
Åren gick. När vi växte upp
började konstiga, nya känslor väckas inom oss.
Det fanns ingen som kunde förklara det.
Vi fick lära oss själva.
En dag gick han och fiskade.
Det var sista gången jag såg honom.
Jag levde ensam på ön i flera månader,
tills jag räddades av ett passerande fartyg.
Jag glömmer aldrig hur lättad jag var.
Du kan inte föreställa dig hur det är
att skiljas från sin familj
när man är så ung.
Jo, det kan jag.
När jag var sex år tog mamma med mig till stan.
Vi gick till ett stort varuhus, och jag gick vilse.
De försökte få tag på henne,
men högtalarna var trasiga.
Jag såg aldrig min mamma igen.
Anställda på sminkavdelningen
gav mig lite soppa och bröd.
Dagar blev till veckor.
En dag i februari körde det ihop sig under Lincolns födelsedagsrea.
De bad mig hjälpa till i avdelningen för unga mammor.
En dag råkade jag höra ett samtal
angående en ny slogan för deras radioannons.
Så jag tog min gitarr och spelade en melodi
som hade etsat sig fast i min skalle.
Den gick så här.
Okej, vi är framme.
Jag måste lämna er här.
Gå nu. Skynda er.
- Mår han bra? - Han blev förkyld härom dagen.
En hostig häst.
Sätt fart, Mario.
- Ja? - Är du potatisodlaren?
Ja, jag är Albert Potato. Vilka är ni?
Sven Jorgensen skickade hit oss.
Kom.
Vad vill ni?
Vi vill träffa "The Torch".
Ingen får träffa "The Torch".
Vi har viktig information rörande min far, dr Paul Flammond.
Vi får se.
Det är du. Min älskling.
Vad jag har längtat efter den här dagen.
Sömnlösa nätter, ensamma timmar, i hopp om att jag än en gång
skulle få se in i dina bruna ögon.
Vem har fört dig till mig?
Det här är Nick. Nick Rivers, han är en vän.
Ursäkta om vi inte varit gästvänliga.
Vi misstänker att det finns en förrädare i motståndsrörelsen.
Du Quois, presentera amerikanen för våra män.
Visst.
Det här är Chevalier, Montage, Détente.
Avant-garde och Déjá Vu.
Har vi setts förut?
Det tror jag inte.
Där borta...
Croissant, Soufflé, Escargot
och Chocolate Mousse.
Vad har du för nyheter, mr Rivers?
Jag har sett dr Flammond i Flurgendorf-fängelset.
Han berättade att Polarisminan är färdig på söndag.
Sacrebleu.
Vi måste flytta i kväll.
Jag är snart tillbaka, älskling.
Förbered utrustningen för hoppet.
Jag vill förklara, Nick.
- Vad? -Jag vill bara säga...
Jag är inte den första som blev kär i en flicka,
som visade sig vara dotter till en kidnappad forskare,
och miste henne till en ungdomskärlek, från en öde ö,
som 15 år senare är ledare för franska motståndsrörelsen.
Det låter som en dålig film.
Glöm det. Det är bäst för alla om vi glömmer allt.
Vi har fixat så att du transporteras över gränsen i natt.
Det är det minsta vi kan göra.
Kom, jag vill visa dig det nedfallssäkra skyddsrummet.
Ta det inte så hårt, Nick.
Livet är fullt av små Iedsamheter.
Var och en måste lära sig handskas med motgångar
på ett moget och vuxet sätt.
- Får jag ta lite? - Visst.
- Vad fan är det här? - Bensin.
Oroa dig inte. Din vän kommer nog över det.
Han verkar vara en trevlig prick.
Vad underbart att du är tillbaka hos mig,
nu när jag behöver dig kämpandes vid min sida...
n - För vår sak. - Ah, Nigel, jag är så stolt.
Men jag känner mig förvirrad. Jag trodde att du var död.
Det borde jag vara.
Jag flöt omkring på havet i flera dagar.
Sen räddades jag av ett passerande fartyg.
Jag försökte få dem att rädda dig också, men de förstod inte engelska.
Jag gapade och skrek, men det hetsade bara upp dem.
De utnyttjade mig på obeskrivliga sätt.
Det måste ha varit fruktansvärt.
- Vad har du fått reda på? - Var är de andra?
Vi hade inte en chans.
Rena rama slakten.
Vi måste sätta stopp för de där fotbollsmatcherna.
Från vilket håll kom de?
Uppifrån.
Ta skydd!
De dödar oss allihop!
Ta den här.
Handgranat!
Vi har ont om tid. Flygplanet väntar inte.
Vi måste ut.
Vi ses på kaféet nära Iandningsbanan.
Vänta!
Snyggt skjutet.
Nu är alla här.
Här är planen. Vi lyfter klockan 1 på natten.
Amerikanen, då?
En lastbil kommer hit vid midnatt.
Han hoppar upp på flaket, och körs till gränsen.
Vänta. Nick är den enda som hittar i fängelset.
Det verkar som du har blivit, hur säger man, oumbärlig?
Oumbärlig.
Det var det jag trodde.
Jag har redan avtjänat min tid i Flurgendorf-fängelset.
Jag måste möta en lastbil.
Begär vad du vill, men du måste hjälpa oss.
Så länge som jag hittar i det där fängelset blirjag nog aldrig ensam.
Jag vet hur du känner för mig.
Men glöm det och tänk på nåt som är viktigare.
Som den fantastiska sak du och Nigel kämpar för?
- Det var din sak också. - Musik är det enda jag bryr mig om.
Det är det jag menar.
Såg du inte ungdomarnas ögon när du sjöng? Hjälp oss.
Om inte för min skull, så för frihetens skull.
- En förrädare. - Bra jobbat, Latrine.
Jag ser att du har tagit itu med honom.
Inte fågeln, din fåne!
Det här är en brevduva på väg till det tyska högkvarteret.
Titta, ett meddelande.
Motståndsrörelsen planerar att frige Flammond, söndag, 8:00.
Det betyder att förrädaren är någon vid det här bordet.
Ursäkta mig, är inte du Nick Rivers, den amerikanska rockstjärnan?
Nej.
Det måste du vara. Sjung en sång för oss.
Ni förväxlar mig med nån annan.
Jag heter Mel Tormé.
Det var nära.
- Kanske alltför nära. - Vad menar du?
Vi har inga bevis på att han är den han utger sig för att vara.
Trots det ber vi honom föra oss till Tysklands tyngst bevakade fängelse.
- Det är löjligt. - Vänta lite.
Han kom till oss utan referenser.
Tyskarna visste inte var vi fanns innan han kom hit.
Vi vet att vi har en förrädare ibland oss.
Vad menar du, Nigel?
Hur vet vi att han inte är Mel Torme?
Han är vid jukeboxen.
Han är inte Mel Torme.
Vi vet inte vad som kommer att hända där nere.
Det här är kanske sista gången jag ser dig. Jag har nåt att säga.
- Du behöver inte säga nåt. -Jag vill.
När vi var tillsammans i går natt, visste jag inte att Nigel levde.
Och nu när du vet det?
Hans jobb är så viktigt för honom.
Jag måste stanna hos honom. Han bad mig att inte gå.
Jag hoppas du inser att det är det enda han betyder för mig.
Jag vet inte vad som är rätt längre.
Jag önskar att jag inte älskade dig så mycket.
Jag ser flocken.
De är nyckeln till hela planen.
Vi är här.
Klockan 7:15 varje morgon leder vakterna korna härifrån
upp till fängelset för mjölkning.
Du Quois och jag gömmer oss i flocken.
Vi smyger in genom porten i elstängslet.
Sen lämnar vi korna och går in i byggnaden med generatorn.
Klockan 7:25 stänger vi av strömmen.
Ni kommer in här, klättrar upp för den här muren,
och Nick leder er till Flammonds cell.
Under tiden stjäl Hillary lastbilen vid järnvägskorsningen
och hämtar oss här. Sen kör vi tillbaka till Iandningsbanan
där planet väntar på oss. Nu kör vi.
Du tar huvudet. Jag tar baken.
- Men planen var... - Glöm det.
Jag ger orderna. Håll käften, och ge mig baken.
Okej, du är arslet.
- Här kommer de. - Nu går vi.
Nu går vi. Fortare.
Vi har bara fem minuter på oss att slå av strömmen.
Vi måste skynda oss. Ser du porten?
- Ja, den är framför oss. - Var är vakterna?
Jag ser bara en.
Rör på dig-
Håll dig bakom vakterna.
Så fort vi rundat hörnet, lämnar vi korna.
Okej, nu!
Jag tror att vi lyckades.
- Ser du generatorn? - Den är bakom fodertråget.
Vi måste skynda oss.
Mon Dieu!
Mår du bra, Nigel?
Ja...
Nu sticker vi.
Varför har du alltid så jävla bråttom?
Jag ville bara ta en paus.
- Vakterna har passerat. - När stänger de av strömmen?
Om tre minuter.
Då kan vi kapa taggtråden.
Där är den.
Vackert.
Det ordnar sig. Jag är här.
Länge leve Frankrike!
- Vad gör du, Nigel? - Skit i det, du.
Varför vill du gå tillbaka till mätaren?
Vi ska slå på strömmen igen.
Då sätter larmet igång. De andra blir fångade. Jag vägrar!
Den här pistolen gör att du samarbetar. Rör på dig.
Så det är du som är förrädaren.
Ta det inte så hårt. Du är inte dummare än de andra.
Gå dit och...
- Vi ska ta dig härifrån. - Men min dotter!
Oroa dig inte. Hillary är med oss.
Tack gode Gud, men vad ironiskt.
En dag till så hade jag grävt färdigt min flykttunnel.
Snygg?
Mycket klyftigt, min älskling.
Du har lagt ihop två och två,
men tyvärr är det för sent för dig och de andra.
- Hur kunde du? - Det var inte svårt.
Jag kunde ha åkt tillbaka och räddat dig från ön,
men då hade jag fått lämna mina nya kamrater.
Kamrater?
Ja, det var ett ryskt fartyg.
De lärde mig allt om dig... ditt imperialistiska svin.
Jag läste stora filosofers verk. Karl Marx, Lenin,
L Ron Hubbard, Freddie Laker.
In i lastbilen, nu. Vi ska åka en sväng.
Nåt är på tok. Var är lastbilen?
- Var är Hillary? -Jag är hungrig.
Vad hände?
Nigel tvingade mig att gå tillbaka till mätaren.
Han tvingade mig att slå på larmet.
Vad vill han att vi gör nu?
Inget, idiot, Nigel är förrädaren.
Nigel förde bort Hillary i lastbilen. Ditåt.
Jag kan inte lämna landet utan min dotter.
Jag åker efter dem. Jag möter er på Iandningsbanan.
Vare sig du kommer tillbaka eller inte,
så måste planet lyfta med dr Flammond klockan 18:00.
Men vi rekommenderar att du kommer 45 minuter före avgången,
speciellt vid den här tiden på året.
- Lycka till. - Nu sticker vi.
Lycka till.
Du får hålla med om att tyskarna gör bra bilar.
Hej då.
Vi har inte mer tid, vi måste lyfta.
Jag åker inte utan min dotter.
Hör här, om några minuter är det gryning,
och då blir vi måltavlor för deras Iuftvärnskanoner.
Där är de!
Pappa! Tack och lov att du är oskadd.
Jag var rädd att jag aldrig skulle få se dig igen.
Jag är så stolt över dig.
Ni kan prata på planet. Skynda er.
- Jag kan inte åka med. - Men, Hillary!
Jag behövs här. Så länge som en enda man ger vika
för förtrycket av en järnhand,
så länge som ett barn skriker om natten,
eller en skådespelare blir vald till president, måste vi fortsätta kämpa.
Det är för farligt för dig att vara i Tyskland nu.
Ja, åk med Nick. Oroa dig inte för oss.
Vi hör hans musik på "Voice of America".
Vi hör den i människors hjärtan och i alla hissar.
Och så länge som vi gör det, vet vi att vi inte är ensamma.
De har rätt, Hillary. När vi kommer till USA...
- Vem vet vad som händer? - Allt blir bra.
Saker och ting, människor och hårfrisyrer förändras...
Stanna hos mig.
Räntor går upp och ner. Vem vet?
Vill du inte följa med mig? Om du inte vill, säg det nu.
Vill! Vill mer än nåt annat!
Ta mig. Ta mig med dig.
Hej då, Chocolate Mousse. Jag kommer aldrig att glömma dig.
Hej då, Du Quois. Ta hand om dig.
Hej då, Déjá Vu. Jag kommer alltid att minnas dig.
Och jag kommer att sakna dig mest av alla, Fågelskrämman.